Welcome Jordy Bellerive
2024-08-15 14:40:00 - Fredrik Klang
2024-08-15 14:40:00 - Fredrik Klang
2024-05-31 22:15:00 - Fredrik Klang
2024-05-12 21:05:00 - Fredrik Klang
2024-05-10 18:04:41 - Niclas Pettersson
2024-05-07 22:17:00 - Fredrik Klang
2024-05-06 21:40:00 - Fredrik Klang
Skulle AIK göra, det vi skulle vilja kalla, sin plikt och besegra bottenlaget Östersund och därmed förlänga segerraden? Det var frågan vi ställde oss inför onsdagskvällens hockey. Serien har nu gått in i ett skede då onödiga poängtapp kommer att kunna kosta placeringar och det är av största vikt att AIK klarar minst en fjärdeplats och därmed får en mycket viktig hemmafördel i kvartsfinalspelet.
Dessutom är varje placering laget kan klättra viktig då det avsevärt ökar chansen till samma hemmafördel ifall man går långt i ett slutspel. Farhågan – åtminstone hos mig – var att det skulle bli en sådan där trött oinspirerad match som det, för AIK's del, kan bli ibland mot dåligt placerade lag som man förväntas slå.
AIK kanske inte kom ut helt oinspirerat men det går heller inte att påstå att laget såg ut att vara taggat till tänderna. Nu såg i ärlighetens namn inte heller Östersund ut att ha laddat som inför en VM-final. Det är rimligt att tro att jämtlänningarna redan har ett stundande negativt kval i tankarna då mycket talar för att det är där man kommer att landa.
Särskilt mycket hände inte i första akten. Lagen fick varsitt power play. Östersunds blev fruktlöst medan AIK lyckades förvalta det genom ett hårt skott signerat Daniel Muzito Bagenda som tycks gilla att möta Östersund. När AIK möter jämtlandslaget gör Bagenda mål – det är sedan gammalt. Att AIK gick till pausvila med en 1-0-ledning kändes vare sig logiskt eller ologiskt.
När AIK fick ett psykologiskt vältajmat andramål tidigt i andra perioden tändes hoppet om att det skulle kunna leda till islossning men så blev det inte. AIK tog visserligen över spelet markant men någon klang- och jubelföreställning bjöds det inte på. Svartgul dominans men riktigt farliga målchanser skapades egentligen inte.
Som så många gånger förr ledde fruktlöst spelövertag till ett skitmål i baken. Drygt halvvägs in i andra reducerade Östersund till 2-1 och målet föll när laget för första gången i perioden lyckades få till lite spel i AIK's zon. Nu ledde inte Östersunds mål till att AIK's spelövertag ebbade ut. Gnaget fortsatte anfalla. Visst, Östersund stack upp lite mot slutet av perioden och skapade ett par fina lägen. Faktiskt bättre chanser än AIK lyckades vaska fram och man kan tycka att med så mycket spel i motståndarnas zon borde AIK ha kunnat få igenom fler skott.
Känslan inför period tre var ändå att det här kan sluta hursomhelst. En ettmålsledning är som bekant skör och ett mindre misstag kan få tråkiga följder. Nu ökade AIK på ledningen till 3-1 när Jake McGrew ”gjorde” 3-1 vid en märklig situation när bara dryga minuten spelats av slutperioden. Därmed kom Östersunds kvitteringstankar like på skam.
AIK kontrollerade sedan matchen på ett disciplinerat sätt och när Östersund tog ut målvakten med mer än tre minuter kvar att spela stängde Tom Hedberg matchen med ett mål i tom kasse. Vi kan därmed konstatera att AIK gjorde sin plikt och tog tre viktiga poäng ikväll. Något som inte blir mindre trevligt av att SSK och Djurgården tappade poäng.
AIK ligger efter kvällens omgång på tredjeplats med samma poäng som tvåan Södertälje och fyran Djurgården. På fredag ställs laget mot just Södertälje borta i en match där poängen som ska delas ut blir blytunga.
Slutligen: Den svartgula skadelistan börjar nu kännas löjligt lång. Med det i åtanke får vi vara mer än nöjda att vårt skadedrabbade lag lyckades genomföra en godkänd kväll på jobbet. Nu är det bara att hoppas att vi snart får majoriteten av de skadade spelarna på isen igen och att vi slipper fler tråkiga avbräck på den fronten.