Goals of the week (omgång 1)
2024-08-21 15:13:40 - Calle Svensson
2024-08-21 15:13:40 - Calle Svensson
2024-08-16 12:00:00 - La Curva-redaktionen
2024-08-16 10:00:00 - Jacobseiberlich
2024-08-16 08:00:00 - La Curva-redaktionen
2024-08-15 17:00:00 - La Curva-redaktionen
2024-08-15 13:00:00 - La Curva-redaktionen
2024-07-04 14:40:00 - Johan Stistrup
2024-06-08 10:45:00 - Calle Svensson
Efter att en av världens antagligen äckligaste män (Berth Milton) visat avsikter att ta över stolta och anrika AIK fotboll så måste man börja fundera över i vilken riktning som fotbollen är på väg. Vi ser idag en utveckling där fotbollslag drivs som ett företag, en affärsinvestering, detta ibland av folk som har ytterst tvivelaktiga värderingar och moral.
Självklart så är det bra att folk investerar i fotbollen och satsar pengar, men glöm inte att klubben är större än pengar och en mans kortsiktiga planer. Till sist, vilket ansvar har fansen, räcker det för dem att laget går bra, oavsett medlen?
Den ligan där man ser denna trend tydligast är i England där man får Calciopoli att framstå som något litet skavsår. De skrupelfria männen som numera äger Premier League har ett förflutet som kan tynga de flestas samveten. Att Abramovitch, Sinawatra och Glazer med flera skulle vara bra för utvecklingen av sporten fotboll är jag mycket tveksam till.
Hur skall fansen reagera? I Manchester gjorde vissa uppror, men så länge de pumpar in hutlösa pengar och laget går bra så kan man väl inte klaga? Att City-fansen får se nya världsstjärnor på bekostnad av tusentals fattiga människor i Thailand, är inte det fel? Det är bara att gå till sig själv, kan man se sig själv i ansiktet om man som AIK-fan hade låtit Berth Milton styra laget. En man som gör sina pengar på att lura och utnyttja svaga personer som inte vet bättre, och som dessutom i intervjuer jämför detta med alkoholföretag…
Det är naturligtvis inte bara i Premier League som detta existerar, i Italien så finns Berlusconi som har ett otal monopol som är högst odemokratiska. Vi har Moggi, Galliani, Della Valle och Preziosi som alla kanske står för värderingar och skrupler som vi som fans inte kan identifiera sig med. Kanske har man ett ansvar som fotbollsanhängare av ett lag att säga ifrån eller visa sin avsky, eller kanske så skall man vara glad över att ens lag helt plötsligt kan köpa ihop ett lag och börja vinna pokaler. Jag tror att fotbollen är större än så, samtidigt som jag förstår fans som ser genom fingrarna på vad deras ägare har gjort i sitt (tidigare liv). Vad händer när Sinawatra och hans likar lämnar sina klubbar, blir det fritt fall då?
Det känns som att fotbollen i vissa fall måste stå upp, och i denna kamp är det viktigt att visa vart man har sina grundläggande värderingar. Kan man gå på en match där laget står för offentlig kvinnoförnedring… I all denna framtidstro och härliga offensiva utveckling av vår älskade fotboll måste vi faktiskt ibland stanna upp och tänka efter. Det är inte alltid rätt att tänka på pengar. Målet helgar inte alltid medlen. I Italien kämpar nu tappra människor för att bura in tjuvarna och göra ligan rättvis, även fast detta är förankrat i samhället. Men det händer i alla fall någonting, och detta vet man när Juventus får två straffar emot sig (dessutom felaktiga!). Kanske borde Premier League också granskas, för det verkar nu som okunniga britter köper vad som helst.
Kontentan av detta resonemang är att utvecklingen av fotbollen i modern tid fortfarande står inför dilemman och svårigheter. Dessa moraliska dilemman som klubbar runt om i världen står inför kommer antagligen bara att bli vanligare. Dilemmat för både supportrar och spelare handlar någonstans om att kunna identifiera sig med vilka man spelar för. Visserligen känns vissa spelare som legoknektar som spelar för högstbjudande, men ändock, någonstans måste man stå upp som man och kvinna. Den utvecklingen som Bert Milton vill ha är inte den samma som min.