![Zinedine Zidane - en legend i vår tid. Del 3](https://imgk.svenskafans.com/articlemedia/image-original/13266.jpg?format=webp&width=640&quality=75)
Zinedine Zidane - en legend i vår tid. Del 3
Första åren i Juventus. Från mycket bra till bäst i världen.
Zinedine Zidane lämnar Bordeaux sommaren 1996 och flyttar till Turin och det bästa klubblaget i världen – Juventus. Övergångssumman var tre miljoner pund (ungefär 45 miljoner kronor) och man kan ju säga att Juventus gjorde en hyfsad affär då Zidane senare såldes för 710 miljoner…
”Tiden i Cannes och i Bordeaux var ren lycka men när jag kom till Juventus så blev allting så stressat kommenterar Zidane flytten till Turin.
Marcello Lippi, Zidanes coach i Juventus beskriver sin nya adept: ”Han hade allt han behövde. Han har en naturlig talang att han spelar som han känner. Jag tror inte en tränare kan lära honom något, varken i hans sätt att röra sig eller i positionsspelet. Men han behöver en sak – vinna!
Zidane berättar att han aldrig vunnit något innan han kom till ”den gamla damen” och han säger att det var nytt för honom att man nu plötsligt skulle vinna varenda match oavsett motstånd. Han säger att det var i Juventus som han lärde sig vad riktig fotboll egentligen handlade om.
Den första tiden jämförs Zidane ständigt med Platini som spelade för Juventus på 80-talet i samma position som Zidane.
- Det var väldigt jobbigt i början. Men efterhand började folk se Zidane och inte Platini och det var mycket viktigt för mig. För även om Platini finns kvar i deras hjärtan så när dem såg mig så såg dem mig och inte någon annan.
Zidane får även känna på den enormt tuffa försäsongsträningen som råder i Italien. Han dåvarande lagkamrat och landsman Didier Deschamps berättar:
- Han plågade verkligen sig själv. Han jobbade otroligt hårt för att bli så bra som han ville.
- I Italien tränar man oerhört hårt men jag torr Juventus är den klubben där man tränar allra hårdast och jag hatade verkligen försäsongsträningen och alla förberedelser. Varje gång inför sommarträningen så visste jag att jag skulle lida i tre veckor för det var verkligen vad jag gjorde. Jag var så nedtränad och lyckades inte återhämta mig tillräckligt inför starten på säsongen.
Starten på tiden i Serie A gick inte helt enligt planerna men Lippi visade ett otroligt stöd och han kommenterar själv Zidanes inledning i den randiga tröjan:
- Det är sant att Zinedine hade en del problem i början. Men det var omöjligt när du såg ”Zizou” att inte vilja hjälpa honom, att inte älska honom
- Lippis stöd var fantastiskt. Han litade på mig och jag kände att jag hade träffat en ny Roland Courbis säger Zidane.
Ett exempel på Lippis stöd var när Juventus skulle möta Rapid Wien i Champions League där Lippi valde att inte ens ta ut Zidane i truppen utan istället låta honom förbereda sig för helgens seriefinal mot Inter med motiveringen att han behövde vilan och att han visste att Zidane skulle spela bra mot Inter. Resultatet blev en stormatch av Zidane som han själv avgjorde med vänsterskott efter en hörnretur.
- Jag tog ner bollen med vänsterfoten och sköt. Jag höll på att säga i krysset men så var det inte, jag älskar att säga i krysset men det är fel skrattar Zidane när han förklarar hur målet gick till.
När säsongen är över står Juventus som vinnare av Serie A, deras 24: e scudetto. Utöver ligatiteln vinner Juve även Europeiska supercupen och Världsfinalen för klubblag. Zidanes första säsong i klubben är en fullständig succé med fem mål på 29 matcher och redan efter ett år lyckas han vinna full respekt hos de fotbollstokiga italienarna. La Gazzetta dello Sport summering av Zidanes första säsong gick heller inte av för hackor; ”En gigant bland giganterna”.
- Jag nådde en nivå jag aldrig haft förut. Jag var jämn över hela säsongen till skillnad från tiden i Frankrike då jag kunde vara bra i en match och medioker i nästa säger Zidane.
Som alla vet så är det alltid svårare det andra året när man är utstuderad av sina motståndare och inte längre kan överraska. Men så blev inte fallet för Zidane och Juventus, andra året gick snarare enklare än det första och Zidane spelade en underbar fotboll. 1997 kommer han trea i Fifas omröstning av världens bästa spelare bakom Ronaldo och Roberto Carlos. Säsongen slutar med 7 mål fördelat på 32 matcher.
- Det andra var hans bästa under min tid i Juve (-99). Hans säsong var i det närmaste perfekt, det sättet han spelade var makalöst säher Didier Deschamps.
- Allting gick mycket bra det året. Vi vann ligan för andra året i rad- vad mer kan man begära säger Zidane lite finurlig
Jo det fanns en titel som Juventus aldrig vann under Zidanes tid i klubben – Champions League. Zidane vann ligan, italienska cupen, italienska supercupen, världsfinalen för klubblag samt europeiska supercupen men pricken över ”i: t” kunde aldrig sättas dit, men nära var man. Redan under Zidanes första säsong i Juventus gick man till final men besegrades där av Borussia Dortmund med 3-1. Men var det någon gång som Juventus skulle vunnit CL så var det under Zidane fantastiska andrasäsong 97/98 men som alla vi Madridistas vet så vann Real Madrid finalen 1998 efter mål av Mijatovic. Innan finalen däremot hade Zidane bjudit på den ena uppvisningen efter den andra med matcherna på Old Trafford och Amsterdam Arena som toppar. Semifinalen mot Ajax beskriver Zidane som en av de bästa i karriären där han spelade fram till två mål och gjorde det tredje själv efter att ha snurrat upp Ajax försvaret till den milda grad att spelarna krockade med varandra.
Men det är bara vinnarna som räknas i fotbollen och det är bara vinnarna man kommer ihåg. Zidane berättar att det var oerhört tungt att förlora tre raka europeiska cupfinaler och han förstod om folk trodde att han bringade otur med sig. Han kopplar detta till hans känslor inför VM-finalen senare samma år och säger att han trots tidigare finalförluster hade en inre styrka som och en känsla i kroppen som gjorde honom säker på att vinna.
Det franska landslaget hade laddat upp inför hemma-VM med att spela träningslandskamper under två års tid. I avsaknaden av en riktig målskytt låg otroligt mycket ansvar på Zidanes axlar då han förväntades vara spelmotor, framspelare och målgörare samtidigt men allt som oftast lyckades ”Zizou” infria de sanslösa krav som fanns på honom. Under våren 1998 speglades Zidanes form i klubblaget även av sig i landslagsdressen och han briljerade i landskamperna mot Norge och Spanien och gjorde mål i båda.
Zidane berättar att VM varit hans stora mål under en lång tid och att han hade stora förväntningar på att får spela VM på hemmaplan. Frankrikes första match i gruppspelet spelades dessutom i Marseille och släkt och vänner var på plats i en som Zidane beskriver det mycket känslosam match. Han berättar också om sista träningen inför VM-premiären som hade varit katastrofalt dålig och han berättar om hur spelarna sagt till varandra att om vi spelar så här dålig kommer vi få en pinsam start på turneringen. Men premiären slutade väl för fransmännen efter att Dugarry nickat in en hörna från Zidane som gjorde att Frankrike kunde släppa premiärnerverna och spela ut. Matchen mot Sydafrika vanns till slut med 3-0.
Nästa motstånd i gruppen var Saudi-Arabien och Frankrike vann matchen enkelt med 4-0. Zidane dominerade matchen totalt och syntes vara i perfekt form då han tappar huvudet och stämplar en arab fult. Zidane hade förväntat sig ett gult kort vilket stängt av honom i den sista men betydelselösa matchen mot Danmark och sedan nollställt hans varningskvot inför slutspelet. Men domaren tog till ”Zizous” stora förvåning upp det röda kortet och misstaget var ett faktum. Förbundskapten Jacquet ägnade inte sin spelfördelare en blick när han sakta vandrade av planen.
- Jag var otroligt upprörd över att domaren gav mig rött kort då jag ansåg det vara helt fel men samtidigt arg på mig själv som varit så klantig.
Zidane avslutningen mot Danmark men det som sved mest var naturligtvis att han fick följa åttondelsfinalen mot Paraguay från bänken. En match som Frankrike ägde från början till slut men efter strålande målvaktsspel av Chilavert gick matchen till förlängning. Till slut lyckades Laurent Blanc avgöra matchen efter att Trezeguet nickat ner bollen. Zidane berättar att han var otroligt nervös igenom hela matchen och att det var en stor lättnad som infann sig i och med avgörandet. Nu skulle han fokusera på kvartsfinalen mot Italien.
Matchen mot Italien blev mycket jämn med Zidane som klarast lysande stjärna trots punktmarkeringen från klubbkamraten Pessotto. Även denna match slutade mållös och när inte förlängningen kunde skilja lagen åt fick straffar avgöra. Zidane satte sin straff sedvanligt vid vänster stolprot men efter Lizarazus miss var hemmanationen i underläge.
- Jag försökte törsta honom så mycket det gick och jag att Barthez skulle rädda minst en straff säger Zidane om straffläggningen.
Zizou fick rätt. Barthez räddade Albertinis straff och när Di Biagio sköt i ribban var saken klar – Frankrike var i semifinal. Frankrike som varit ganska kritiserat inför mästerskapet hade äntligen visat vad man gick för och nu stod hela nationen bakom sitt landslag.
Semifinalen spelades mot turneringen överraskning – Kroatien. Trots franskt spelövertag tog Kroatien ledningen genom skyttekungen Davor Suker. Frankrike fortsatte mala på och när matchen var slut hade man vänt och vunnit med 2-1. Osannolik matchhjälte – Lilian Thuram. Högerbacken som varit fläckfri bakåt under hela mästerskapet avgjorde matchen med sina två mål.
- Det var helt otroligt. Jag tror det var hans första mål någonsin säger Zidane om Thurams mål.
Frankrike var framme i final. Mittbacken Laurent Blanc berättar om timmarna före match.
- Vi var på hotellet och vi hade några timmars ledigt till att vila inför matchen. Jag gick till Zidanes och Dugarrys rum och ”Zizous” låg ensam i sängen. Jag satte mig ner och sa, kanske inte så elegant som detta men ungefär så här: Hör upp, ikväll måste du göra så att vi vinner den här matchen och lita på mig – det kommer du att göra.”
Zidane berättar själv om känslorna inför finalen och menar att ingenting blir större än en VM-final på hemmaplan mot Brasilien. Han berättar om bussfärden ut till stadion där fansen kantrade gatorna och han kommer speciellt ihåg alla motorcyklar som körde framför och bakom bussen som Zidane såg från sin speciella plats längst bak i mitten av bussen.
Förberedelserna inför matchen har ju sedan en helt egen historia som inte ryms här men kortfattat kan man beskriva Brasiliens sista timmar inför match som kaotiska. Ronaldo fördes till sjukhus timmar före match och anlände till arenan 40 minuter före matchstart vilket bl.a. orsakade att ”brassarna” aldrig kommer ut till uppvärmningen. Hur som helst så ägde fransmännen första halvlek totalt och Zidane frispelaren den notoriske målsumparen Guivarch vid ett flertal tillfällen men utan resultat. Istället kliver turneringens bästa spelare fram själv när det som bäst behövs och nickar in två mål efter hörnor. Frankrike leder med 2-0 i halvtid och Zidane berättar hur fransmännen tittat på varandra i paus och sagt att ”detta släpper vi aldrig”.
Vid det här laget hade Zidane även fått en andra son, Luca. Den yngsta av sönerna var inte med på Stade de France men de var däremot den äldre av bröderna – Enzo. Han var dock inte speciellt road av att se pappa spela VM-finalen utan stortjöt i mamma Veroniques famn innan han senare somnade och missade pappans show på planen.
Fransmännen som bara släppt in ett spelmål under hela turneringen höll tätt igenom hela matchen trots en utvisning på Desailly. Närmare än ett skott i ribban på övertid från Denilson kom aldrig Brasilien utan istället kunde Frankrike kontra in 3-0 genom Petit och guldet var i hamn. Frankrike var världsmästare och den stora hjälten hette Zinedine Zidane! Runt omkring i Frankrike rådde glädjeyra utav sällan skådad art och Zidane lyftes fram som presidentkandidat hos det lyriska folket. Aime Jacquet förklarar triumfen:
– Vilken har det sista ordet? – det har alltid den bästa spelaren. Ett landslag kan bara vinna VM om man har ett geni i laget och det hade vi.
Zidane valdes till VM: s bästa spelare och fick senare samma år mottaga såväl Guldbollen som Fifas pris till världens bästa fotbollsspelare. Klassiskt är även Zidanes tacktal vid utdelningen av guldbollen.
- Jag är mycket nervös precis som Jean-Pierre (Papin) var. Men samtidigt mycket stolt över att ha min familj och mina vänner här idag. Jag vill speciellt tacka min farfar som är här idag, min farmor kunde tyvärr inte komma så henne vill jag ge en stor kyss för jag vet att hon tittar.
Zidanes resterande tid i Juventus samt EM-slutspelet 2000 behandlas i nästa del.
Del 1 finner ni här;
http://www.svenskafans.com/spanien/realmadrid/artikel.asp?id=125801
Del 2 finner ni här:
http://www.svenskafans.com/spanien/realmadrid/artikel.asp?id=125949
![Author](https://imgk.svenskafans.com/image/AdminUser/817.jpg?k=0&format=webp&width=96&quality=75)