Kort uppdatering om sajten och aktiv efterfrågan efter medarbetare och/eller skribenter på sidan!
2024-09-05 16:51:00 - Payam Zehtab
2024-09-05 16:51:00 - Payam Zehtab
2024-08-25 23:39:30 - Clarence Thunberg Kalt
2024-08-19 14:20:04 - Clarence Thunberg Kalt
2024-08-18 14:02:10 -
2024-08-05 18:35:00 - Redaktionen
Det blev ingen ny skräll på Juventus Stadium. Ett tidigt Napoli-mål ingöt hopp i de ljusblå leden, men hemmalaget åt sig in i matchen och vann komfortabelt efter att Mario Rui dragit på sig en klumpig utvisning.
Det var Napoli som inledde starkast och man lyckades upprepade gånger hitta in i den farliga ytan mellan Juventus backlinje och mittfält. Här kändes det nästan som att de svartvita frångått sin vanliga matchplan, för under Sarris senare år var det i stort sett givet på förhand att Juve komprimerade ytorna i mitten så mycket som möjligt för att hindra Napoli från att spela sig igenom. Kanske förväntade man sig en annan matchbild nu, i och med Ancelottis intåg i klubben? Klart är i alla fall att ytan fanns där och att Napoli förmådde att utnyttja den. Zielinski kom nära med ett skott i stolpen redan efter fem minuter. Efter ytterligare fem hade Napoli tagit ledningen. Allan (vem annars?) bröt ett Juve-uppspel och frispelade Callejón till höger i straffområdet. Den snabbtänkte spanjoren gjorde inga misstag utan satte in bollen mot bortre på en touch där Mertens väntade och passade in bollen i öppet mål.
Efter målet jobbade sig Juve sakta men säkert in i matchen. Ytan framför boxen tätades igen och Napoli fick allt svårare att hitta en väg igenom det defensiva blocket. Med fler bollvinster kom också fler kontringslägen, där främst Ronaldo visade upp sin imponerande fysik. Han kanske “bara” har gjort tre mål hittills i Serie A, men när portugisen får bollen vid fötterna ser man direkt varför hans prislapp var så hög. När Juves kvitteringsmål kommer i den tjugofemte minuten är det han som håller sig framme på Hysajs misslyckade rensning, och måttar in ett perfekt inlägg till Mandzukic. Kroaten är en av ligans bästa huvudspelare men får stå helt omarkerad i boxen när han stångar in bollen bakom en chanslös Ospina.
Andra halvlek rullas igång och de förhoppningar man hade på att Napoli skulle lyckas ta över matchbilden igen dog snabbt. Efter bara tre minuter förlorar Albiol ett motlägg mot Dybala och bollen hamnar hos Ronaldo. Precis utanför straffområdet och med lite yta att jobba på är det ingen högoddsare att portugisen testar skott, men Ospina är tyvärr inte alls med på noterna. Ronaldo får visserligen iväg ett okej skott, men Napolis målvakt lyckas inte skyffla undan bollen som tar i stolpen och går rakt ut - till en helt fri Mandzukic som får raka in sitt andra för kvällen.
Redan här kände man att matchen var körd, men avgrunden gick tyvärr djupare än så. Mario Rui är inte alltid den lugnaste killen på planen, och har lätt för att bli provocerad av motståndare som trycker på rätt knappar. Efter att ha plockat på sig ett gult i första halvlek kände man att varje situation förde ytterbacken närmre ett rött, vilket han också fick efter att ha gått in hårt mot Dybala i minut 57. Ridå.
I skuffet och gruffet kring situationen går det att argumentera för att Bonucci skulle ha haft ett rött, åtminstone förde kommentatorn på Strive den diskussionen. Visst, mittbacken trycker upp pannan mot Allan men brassen faller lätt och gör sitt bästa för att utnyttja situationen. Ska man klaga på domaren är det snarare Ronaldos förmåga att skjuta bort bollen efter avblåsning utan att få gult som sticker i ögonen. Min åsikt är att Luca Banti totalt sett gör en acceptabel insats och framför allt är det röda kortet på Rui 100% korrekt dömt.
Med elva man hade Napoli det otroligt svårt att spela sig igenom Juves djupa försvar, med tio man blev det omöjligt. De svartvita vägrade bjuda upp till dans trots sitt numerära övertag utan verkade nöjda med att kolla på när Napoli passade runt bollen. Det straffade sig nästan då gästerna faktiskt lyckades spela sig till en chans, med Callejóns avslut gick tyvärr rakt på Szczesny. Istället blir det Juve som gör 3-1 på hörna, när Bonucci glidtacklar in bollen vid bortre stolpen. Riktigt surt såklart, men inte helt oväntat.
När Napoli vann den här matchen i våras var det främst för att man genomfört en defensivt felfri insats. Inga avgörande individuella misstag begicks, och till slut fick man turen med sig och vann matchen genom ett hörnmål på tilläggstid. I lördags fanns samma fokus inte riktigt på plats. Som så många gånger förr i Napoli blir det ytterbackar och målvakt som får bära hundhuvudet. Hysaj, Rui och Ospina är inga toppspelare och det märks i såna här matcher. Lyckligtvis ser det ljusare ut breddmässigt än någonsin, kanske får vi se Ghoulam och Malcuit som ordinarie ytterbackar redan under hösten. Dessutom lär Meret plocka tröjan som förstakeeper när han är tillbaka, med lite tur lever han också upp till sin prislapp…
En inte helt oväntad förlust alltså. Juve är för starka i år, det visste man redan innan säsongen började, men att få ett kvitto på det är såklart inte kul. Vi får nöja oss med att vara bäst av resten, men blir det tidigt respass ur Champions (inte omöjligt efter krysset i öppningsmatchen) lär åtminstone en del Napolisupportrar känna att säsongen tog slut redan i December.
Härnäst väntar Liverpool hemma på San Paolo. En vinst skulle räcka långt i kampen om avancemang, men känslan är att Liverpool ligger lite före i processen och dessutom passar Napoli rätt dåligt taktiskt sett. Så vi nöjer oss med en poäng, och gör sedan slarvsylta av PSG på Parc des Princes...eller?
Forza Napoli i alla fall!
Juventus 3-1 Napoli:
9' Mertens
26' Mandzukic
49' Mandzukic
76' Bonucci
Matchens lirare (Napoli):
Allan
Matchens lirare (Juventus):
Ronaldo