Inför Jagiellonia Bialystok - Ajax: 34 anledningar till skepsis
2024-08-21 21:13:00 - Pelle Johanson
2024-08-21 21:13:00 - Pelle Johanson
2024-08-21 19:17:00 - William Edström
2024-08-08 22:42:01 - William Edström
2024-08-08 14:58:38 - William Edström
För att fira Ajax 120 års-jubileum har Ajax-redaktion inlett en artikelserie i 120 delar. Under detta 120:e år i Ajax historia kommer vi i 120 texter lyfta fram 120 olika Ajacieden, 120 människor som på ett eller annat sätt varit en del av Ajax under dessa år. Nu tar vi en titt på John van 't Schip och hans karriär där han hamnade lite i skymundan av större stjärnor på 80-talet men var en av Ajax bästa och mest lojala yttrar någonsin.
Johannes Nicolaas "John" van 't Schip föddes den 30 december 1963 i Fort St. John, British Columbia, Kanada och växte upp i Powell River där han också började spela juniorfotboll innan hans familj flyttade tillbaka till Nederländerna 1972. Hans lite ovanliga namn kanske förtjänar sin förklaring förresten. Att många holländska namn börjar på ’van’ är ju ingen nyhet, men ’t där i mitten är ovanligare i namn. Det är en förkortning av artikeln ’het’. Det är vanligt att artiklar som ’de’, ’der’ och ’den’ är delar av holländska namn (som i t.ex. Donny van de Beek som ordagrant betyder Donny från bäcken). John van ’t Schip betyder John från skeppet.
Väl i Amsterdam började han spela i Ajax ungdomsakademi och gjorde sin debut i a-laget genom ett inhopp i en 4-1 seger mot Haarlem den 6 december 1981. Det blev ytterligare fem matcher, alla som inhoppare, säsongen 1981/82 och det skulle ta ett par säsonger innan han skulle ta en plats i startelvan som högerytter i Ajax. Men när han väl hade den släppte han den inte. Tekniskt skicklig och taktiskt begåvad blev han given högerytter under många år framåt. Han serverade Marco van Basten till många av dennes drivor av mål och gjorde också sin egen beskärda del. Han skulle totalt göra 365 matcher för Ajax mellan 1981 och 1992, han vann fyra ligatitlar åren 1982, 1983, 1985 och 1990 och tre cuptitlar åren 1983, 1986 och 1987.
Han var också med och vann Cupvinnarcupen med Ajax 1987 där man vann finalen med 1-0 mot Lokomotiv Leipzig den 13 Maj 1987, efter att Marco van Basten gjort matchens enda mål. Dessförinnan hade man besegrat Malmö FF i kvartsfinalen med sammanlagt 3-2, där man efter en 1-0-förlust på Malmö Stadion sedan avgjorde hemma med 3-1 och van ’t Schip öppnade målskyttet i matchens 17:e minut när han gjorde 1-0 till Ajax.
Han vann också UEFA-cupen 1992 med Ajax där man vann finalen mot Torino som då spelades som ett dubbelmöte. Efter att det blev 2-2 borta i Turin och 0-0 hemma på Olympiastadion i Amsterdam vann man finalen på bortamålsregeln. van ’t Schip spelade hela av båda finalmatcherna för Ajax, så gjorde även svenske Stefan Bengt Pettersson som också gjorde ett av målen i bortamatchen på straff. Efter segern i UEFA-cupen köptes van ’t Schip av Genoa, som Ajax tidigare hade slagit ut i semifinalen av UEFA-cupen. Där spelade han i ytterligare fyra säsonger och vann där Coppa Anglo-Italiana 1996 innan han avslutade sin spelarkarriär samma år.
John van’t Schip gjorde sin landslagsdebut för Nederländerna i april 1986 i en match mot Skottland. Han var en del i det laget som 1988 vann EM och Nederländernas första och enda stora guldmedalj. Han spelade också i VM 1990 och EM 1992. Totalt blev det 41 landskamper där han gjorde två mål.
Direkt efter spelarkarriären var han ungdomstränare både i Ajax och FC Twente och från augusti 2004 till 2008 var han assisterande tränare till van Basten i den nederländska landslaget, efter att de tidigare haft ombytta roller i Ajax U19-lag. van ’t Schip följde van Basten som hans assisterande tränare när han lämnade landslaget efter EM 2008 för att ta över som huvudtränare i Ajax följande säsong. Efter ett misslyckat år som huvudtränare i Ajax lämnade van Basten den 6 maj 2008 inför den sista ligamatchen och van ’t Schip tog då över som tillfällig huvudtränare i Ajax fram tills man gjorde klart med Martin Jol under sommaren. van ’t Schip fortsatte sen som assisterande tränare i Ajax fram till 2010 då han tog över som den första huvudtränaren i den nystartade australienska klubben Melbourne Heart.
Här tog han klubben till sitt första finalspel under sin andra säsong och hade en viktig roll i utvecklingen av klubben. Han lämnade Melbourne Heart i slutet av 2011/12 säsongen för att ta över mexikanska klubben C.D. Guadalajara, efter att ha blivit rekommenderad av Johan Cruijff som just då jobbade med ett projekt inom klubben. Här blev det endast en säsong innan han fick lämna och blev då istället teknisk rådgivare för Melbourne City FC sommaren 2013. Efter att tränaren John Aloisi fått sparken tog van 't Schip över som huvudtränare och efter att ha uppnått bra resultat tecknade han på ett treårigt kontrakt den 19 mars 2014. Han vann cupen 2016 och fullföljde sitt kontrakt innan han under våren 2017 ville återvända till Nederländerna då hans far blivit svårt sjuk.
Tre månader senare meddelade PEC Zwolle att man utsett van 't Schip som efterträdaren till den då avgående tränaren Ron Jans. Under hösten 2018 presterade PEC Zwolle ledda av van 't Schip över allas förväntningarna och höll till och med en fjärdeplacering i ligan. Men under andra halvan av säsongen kom laget in i en negativ spiral där man tappade många placeringar och slutade till slut på en nionde plats vilket gjorde att man precis missade europakval platserna. Den negativa trenden fortsatte under följande säsong och van 't Schip lyckades aldrig få rätt på spelet och precis innan vinteruppehållet den 19 december 2018 fick han sparken av PEC Zwolle efter att man då låg på 15:e plats i ligan, precis ovanför nedflyttning placeringarna, samtidigt som man blivit utslagna ur cupen efter en svidande 5-0 förlust borta mot AZ Alkmaar. Den 31 juli 2019 blev han landslagstränare för Grekland där han jobbar än idag.
John van ’t Schips tränarkarriär har, precis som tidigare lagkamratens Frank de Boer, både blandat och gett och det återstår att se om de kan bli lika framgångsrika fotbollstränare som de var fotbollsspelare. Men framför allt bör hans, idag lite bortglömda, spelarkarriär hyllas då han i skymundan av större stjärnor på 80-talet var en av Ajax bästa och mest lojala yttrar någonsin.