Inför Jagiellonia Bialystok - Ajax: 34 anledningar till skepsis
2024-08-21 21:13:00 - Pelle Johanson
2024-08-21 21:13:00 - Pelle Johanson
2024-08-21 19:17:00 - William Edström
2024-08-08 22:42:01 - William Edström
2024-08-08 14:58:38 - William Edström
För att fira Ajax 120 års-jubileum har Ajax-redaktion inlett en artikelserie i 120 delar. Under detta 120:e år i Ajax historia kommer vi i 120 texter lyfta fram 120 olika Ajacieden, 120 människor som på ett eller annat sätt varit en del av Ajax under dessa år. Idag om Super-Jan Vertonghen, för evigt en älskad publikfavorit i Amsterdam.
Den 15 maj 2011. Slutsignalen ljuder. Ajax har besegrat Twente med 3-1 och i en direkt avgörande seriefinal i den allra sista omgången vunnit Eredivisietiteln, klubbens 30:e och första på sju långa år. Hela Amsterdam brister ut i segerjubel. Jan Vertonghen faller ner på knä, fattar tag om sin rödvita tröja och bara gråter in i den.
Vi har skrivit om många olika Ajacieden vid det här laget. Vi har skrivit om många Amsterdammers. Om många som älskat och varit så mycket Ajax och Amsterdam på olika sätt. Men få har älskat Ajax och Amsterdam och representerat både klubb och stad så fullt ut som Super-Jan Vertonghen. Och han är ju inte ens därifrån från början. Han föddes i Sint-Niklaas i Flandern och kom till Ajax via dåvarande samarbetsklubben Germinal Beerschot som 16-åring 2003.
Tonårige “Jantje” bodde hos en värdfamilj i Amsterdam och lärde sig snart älska staden. Han utvecklades i bra takt på ungdomsanläggningen De Toekomst och steg raskt genom ungdomslagen där han spelade både på mittfältet och i backlinjen. När han var 19 år fick han i början av säsongen 2006/07 debutera i a-laget. Thomas Vermaelen och Johnny Heitingas närvaro gjorde det dock svårt för unge Vertonghen att få speltid som mittback. Han fortsatte användas även på mittfältet och till vänster.
I januari 2007 skickades han till bottenlaget RKC Waalwijk på lån för att få mer speltid och Eredivisierutin. I RKC användes han också på mittfältet och blev en viktig kugge i laget som slogs för, och i slutändan misslyckades med, att undvika nedflyttningen. Att RKC åkte ur ligan var inte det värsta för Vertonghen den våren dock. När RKC mötte Ajax fick han spela mot sin moderklubb och gjorde en jättebra match, han gjorde RKC:s mål när de lyckades hålla Ajax stången och skrälla sig till 1-1. Efter matchen var Ajax dåvarande tränare Henk ten Cate vansinnig på Vertonghen för att han hade haft mage att göra mål, och skällde ut den unge belgaren efter noter. Vertonghen trodde att han förstört sin framtid i Ajax. Klumpen i hans mage växte när guldstriden Ajax var inblandad i med AZ och PSV bara blev jämnare och jämnare. När den kulminerade i att Ajax i slutändan gick miste om guldet på att man hade ett ynka måls sämre målskillnad än PSV ville Vertonghen sjunka genom jorden. Hade han inte gjort mål mot sitt Ajax hade hans Ajax vunnit.
Han tilläts ändå återvända till Ajax, ten Cate hade lugnat ner sig (och försvann ändå snart, i oktober lämnade han Ajax för att bli assisterande tränare i Chelsea). Akademiansvarige Adrie Koster tog över som interimtränare säsongen ut och Vertonghen fick tack vare sin mångsidighet en hel del speltid trots skadeproblem och trots att mittlåset fortfarande var Vermaelen-Heitinga. Han utsågs till årets talang i klubben och belönades med ett nytt femårskontrakt till 2013. 2008/09 blev hans definitiva genombrottssäsong då han under nye tränaren Marco van Basten äntligen kunde ta plats bredvid Vermaelen i mittlåset då Heitinga lämnat för Atletico Madrid.
Vertonghen är en naturlig ledare och växte ut mer och mer till en i Ajax a-lag i takt med tiden. När Vermaelen lämnade för Arsenal sommaren 2009 tog Luis Suárez över kaptensbindeln men utöver honom sågs Vertonghen och Maarten Stekelenburg också som ledare i truppen. Nu med Toby Alderweireld vid sin sida växte Vertonghen ut till en härförare i försvaret. Under nye tränaren Martin Jol öste Ajax in 106 mål i ligan, och släppte bara in 20, men missade ändå ligatiteln med 1 ynka poäng till Twente. Åtminstone vann man cupfinalen mot Feyenoord, som på grund av att bortasupportrar förbjudits i både Amsterdam och Rotterdam spelades som ett dubbelmöte. När cupguldet firades på scen vid Leidseplein med tiotusentals supportrar stod Super-Jan för ett ikoniskt ögonblick. Han begärde mikrofonen från konferenciern och ledde Ajax-supportrarna i “Het zijn maar kutkakkerlakken”, en klassisk nidramsa om Feyenoord som någorlunda rakt översatt betyder ungefär, ursäkta språket, “De är bara fitt-kackerlackor”. Ajax dåvarande ordförande Rik van den Boog mer eller mindre tvingade Vertonghen att be om ursäkt på klubbens hemsida och förbundet stängde av Vertonghen i två matcher. Men hos supportrarna blev han odödlig.
Och nästa säsong var han en stöttepelare. Den säsongen som började så dåligt vilket ledde till Jols sparkning och Frank de Boers övertagande och som efter en galen vårrusch slutade med Jan Vertonghen på knä gråtandes in i sin rödvita tröja. Senast Ajax vunnit Eredivisie var när Vertonghen var en finnig tonåring som slutförde sin första säsong i ungdomsakademin. Han hade varit där hela tiden, förutom när han var i Waalwijk och trodde att han förstört sin Ajax-karriär. Han var där i Ajax under de svåra åren där styrelsekaoset aldrig verkade ta slut och tränarna avlöste varandra. Och han var där i Amsterdam och såg hur mycket Ajax betydde för folk. Det som gjorde “Jantje” mer populär än i princip någon annan var att han verkligen tog staden Amsterdam till sig. Han var aldrig en fotbollsspelarzombie som bara rörde sig mellan hemmet, träningsanläggningen och arenan. Han älskade att vara ute och röra sig på stan i Amsterdam. Absolut inte på ett stökigt vis, visst kunde supportrar springa på honom på krogar med men någon fylleskandal blir det aldrig tal om med Super-Jan. Han gillade helt enkelt att ta del av Amsterdams stadsliv och kulturliv (även när han flyttat till London för spel i Tottenham återvände han årligen till Amsterdam åtminstone en gång om året för att inte missa Amsterdams bokfestival). Han är givetvis långt ifrån den enda Ajax-spelare som gillat att hänga ute på stan, det har många gillat, men få har tagit till sig Amsterdam så mycket som honom. Kombinerat med hans trevliga och avslappnade sätt, som nog gav många supportrar en “han är en av oss”-känsla, och förstås hans passionerade spel på planen för klubben, gjorde honom till Super-Jan och för evigt en enorm publikfavorit.
Efter att han tillsammans med Stekelenburg lyft titelskölden (efter att Suárez sålts i januari tog Stekelenburg över kaptensbindeln, men hans skadefrånvaro sedan gjorde Vertonghen till de facto kapten, så de valde att lyfta den tillsammans) stannade Vertonghen en säsong till trots att många storklubbar ryckte i honom. 2011/12 var hans mest dominanta säsong i Ajax, det blev tydligt att han var ligans överlägset bästa spelare när han kunde älga fram med bollen från backlinjen lite som han ville och göra hela nio mål som mittback (där långt ifrån alla kom på fasta situationer). Med Stekelenburg borta fick han som ensam kapten lyfta titelskölden igen.
Sedan bar det av till Tottenham där han förstås också blev en publikfavorit, det är väl oundvikligt med en sån som Super-Jan. Och han har förstås varit en nyckelspelare i belgiska landslagets gyllene generation som tagit VM-brons. I somras när han skulle lämna Tottenham uppstod förstås rykten om en hemkomst till Ajax och Amsterdam. Samtal fördes också mellan sportchef Marc Overmars och Vertonghen, men då Ajax redan hade Daley Blind och Lisandro Martínez på hans position, och Vertonghen inte ville konkurrera med vännen Daley så blev det istället Benfica.
Men än har vi nog inte sett det sista av Super-Jan i Amsterdam.