Aston Villa Silly Season 2024/25 - Dendoncker och Rico Richards utlånade.
2024-08-31 23:00:00 - Ronny Dahlgren
2024-08-31 23:00:00 - Ronny Dahlgren
2024-08-31 22:56:00 - Niklas Ohlson
2024-08-29 22:45:00 - Niklas Ohlson
2024-08-29 12:28:27 - Ronny Dahlgren
2024-08-25 22:13:00 - Morgan Carlsson
2024-08-23 16:34:00 - Morgan Carlsson
2024-08-18 21:08:00 - Pelle (i Götet)
2024-08-17 21:14:00 - Benny Johansson, Trollhättan
Lördagseftermiddagen på Villa Park blev en långdragen sådan efter flertalet speluppehåll på grund av skada samt VAR-granskningar. Efter 90 minuter plus 15 tilläggsminuter så kunde Aston Villa hålla den lilla vinsttraditionen vid fortsatt liv efter mål av inhopparna Duran & Bailey samt av den kyliga straffläggaren Douglas Luiz. Vi ska försöka att dela ut lite betyg till spelarna efter segern med 3-1 på Villa Park.
STARTELVORNA
Aston Villa startade med samma elva spelare som nämndes i artikeln inför matchen. Det innebar att det italienska nyförvärvet Nicolo Zaniolo skulle få chansen från start samt att Cash, Konsa, Pau och Digne fick fortsatt förtroende i försvarslinjen.
Det mesta var egentligen sig likt. McGinn, Kamara och Luiz fortsatt ansvar på mittfältet samt Moussa Diaby och Ollie Watkins på topp. På bänken fanns Olsen, Marschall, Moreno, Chambers, Lenglet, Dendoncker, Tielemans, Bailey och Duran att tillgå. Således en relativt bred bänk att ha till förfogande då kvicka och offensiva spelare som Duran och Bailey var redo samt en dynamisk mittfältsduo i Dendoncker och Tielemans beredda att bidra.
Crystal Palaces manager Roy Hodgson fick tyvärr stanna hemma på grund av sjukdom, men där hans assisterande fick röra om lite i grytan avseende dagens startelva då flera spelare saknades. Efter att ha startat med samma spelare fyra ligamatcher i rad så fick man byta ut mittbacken Guéhi & Lerma mot den amerikanska mittbacken Chris Richards samt rutinerande engelsmannen Will Hughes. Även om den gamla villaspelaren Jordan Ayew fick starta matchen så klev han av med skadekänning efter 25 minuter och byttes då ut mot fransmannen Jean-Philippe Mateta.
EN MATCH MED TVÅ ANSIKTEN
Första halvleken tillhörde Aston Villa på alla möjliga vis, förutom målmässigt. Oavgjort och mållöst efter 45 minuter trots 66% bollinnehav och sju skott mot mål. Diaby med flera var säkra på att fransmannen hade givit Aston Villa ledningen i den 35:e matchminuten med en magnifik bollmottagning av en lika magnifik framspelning från den spanska mittbacken Pau Torres. Men tyvärr var Diaby offside vid Torres tillslag och målet dömdes bort efter VAR-granskning.
I andra halvlek var det Crystal Palace som tog tak i taktpinnen. Trots att bollinnehavet var lika lågt som i första så kom man till många fler farliga målchanser jämfört med matchens första 45 minuter. Efter noll skott på mål i första halvleken så kunde Crystal Palace leverera tre skott mot Emiliano Martinez samt sätta sig i förarsätet genom att ta ledningen. Palaces ledningsmål kom till på ett sådant sätt som fick en att tänka att Aston Villa inte längre var påkopplade vare sig fysiskt eller mentalt. Den inbytta Mateta kunde ta emot bollen och därefter vända bort Pau Torres och springa ifrån utan att spanjoren hann ikapp. Därefter en fin framspelning i djupet till den målfarliga anfallaren, som vi också uppmärksammade i artikeln inför matchen, Odsonne Edouard som kunde sätta dit målet på ett tillslag efter att Martinez halkat till för att gå ut och möta och försöka rädda bollen. Således kom världsmästarmålvakten lite på ”mellis”, vilket en skicklig och formstark anfallare som Edouard tog vara på direkt. Underläge och det kändes som att Aston Villa inte var i harmoni.
Många bolltapp, felpassningar och förlorade dueller. Aston Villa förlorade konceptet på flera plan och det upplevdes som att det infann sig en känsla av frustration snarare än spelglädje hos spelarna.
Emery är en skicklig matchcoach och det var tydligt att han önskade att förändra matchbilden på något vis. Ut med Zaniolo, Kamara och McGinn. In med Bailey, Tielemans och Duran. Emery såg en chans att byta in snabbhet och kreativitet istället för kamp och arbetsmoral. Aston Villa växte in i det mer och mer och ett kvitteringsmål kändes nära till hands.
I den 87:e minuten kunde Digne, med ett inlägg från sin vänsterbacksposition, lyfta in bollen centralt där den unga anfallaren Jhon Duran tog emot med bröstet och dammade sedan till bollen med en kraftfull vänsterfot. Ett vackert kvitteringsmål var gjort och colombianen firade kort och intensivt med publiken som på en handvändning kände förhoppning istället för bekymmer.
I och med långa uppehåll i spelet på grund av skador så lade domaren till 9 minuter tilläggstid, vilket blev en tid som ökades på ytterligare i och med en straffsituation som skulle granskas i, vad det kändes som, en evighet. Watkins blev tjusigt framspelad av Tielemans in i straffområdet och blev sedan fälld av Richards. Domaren pekade mot straffpunkten, men domarna i VAR-rummet tyckte att domaren på planen skulle springa ut till tv-skärmen för ytterligare bedömning. Men beslutet på planen kvarstod och förändrades ej, straff för Aston Villa i den 98:e matchminuten. Eller ah, domaren blåste straff i den 92:a men Douglas Luiz kunde inte skjuta in sin kyliga straff förrän sex minuter senare.
Utav bara farten kunde sedan Leon Bailey sätta spiken i kistan vid en snabb spelvändning där Moussa Diaby spelade fram till, så gott som, öppet mål. Baileys andra mål i ligan, sitt fjärde för säsongen. Aston Villa håller traditionen vid liv genom att hålla Crystal Palace fortsatt i förlorande position på Villa Park och nya, välbehövliga tre poäng kunde räknas in på kontot. Trots ett spel som kanske inte tillfredsställde Emery fullt ut så är det likväl viktigt att vinna matcher trots att inte effektiviteten eller formen är på topp.
SPELARBETYG
Vid betygssättning av spelarna med speltid så är det fördelaktigt med ett förtydligande. Betygen som delas ut här nedan är utifrån spelarnas förutsättningar och prestationer. Det vill säga att ett betyg på lagkaptenen John McGinn sätts utifrån förväntningarna som jag, som skribent, har på honom. Som exempel skulle man kunna säga att McGinns insats mot Crystal Palace kanske är en 4:a i betyg för en spelare som Dendoncker, men en tvåa för McGinn då förväntningarna skiljer sig åt mellan dessa två mittfältare på grund av tidigare prestationer och meriter i villatröjan.
Betygen ges ut i en 5-gradig betygsskala med följande utläggning och beskrivning:
1 – Underkänd prestation
2 – Godkänd prestation
3 – Bra prestation
4 – Mycket bra prestation
5 – Världsklass
5:a
Ingen.
Nej, jag tycker inte att någon i Aston Villa hade en insats som kunde beskrivas som världsklass. Det var några stycken som hade en bättre eftermiddag än andra, men ingen spelare utmärkte sig tillräckligt för att betrakta insatsen som formidabel och världsklassmässig.
4:a
Boubacar Kamara
Ezri Konsa
Douglas Luiz
Emi Martinez
Den franska mittfältsgiganten Kamara var stundtals brutal i spelet utan boll. Täckte galet många ytor och vann sanslöst många dueller, vilket innebar att Aston Villa kunde behålla bollinnehavet och den offensiva pressen. Kamara stod för en mycket bra arbetsinsats och skulle förmodligen ha spelat mer än 56 minuter om det inte vore för att Aston Villa var i underläge vid det tillfället.
Konsa var mittbacken som vann många 1vs1-dueller och kunde flertalet gånger plocka ned formstarka och skickliga spelare som Eberechi Eze och Odsonne Edouard. Det finns en stor förståelse för Emerys förtroende gällande Konsa då han är beslutsam, kan hantera spelet med boll på ett bra sätt samt är stark i luften.
Douglas Luiz är mittfältaren som är oerhört skicklig med boll. Gör sig hela tiden spelbar samt kan driva upp tempot i spelet med boll genom att ta bollen i offensiv riktning mer ofta än att spela den i sidled eller hemåt. Betyget höjs från 3:a till 4:a tack vare den kyliga straffen, vilket indikerar att han är urstark mentalt.
Emi Martinez må ha halkat till vid målet, men ordnar upp det genom flertalet bra ingripanden när Crystal Palace ökade farten och pressen i den andra halvleken. Hade Martinez varit lika formsvag som sina lagkamrater i början av andra halvlek så hade underläget definitivt varit större än 0-1. Aston Villa kan definitivt tacka Martinez för sin insats och prestation då han möjliggjorde en vändning tack vare sina ageranden i hemmamålet.
3:a
Leon Bailey
Jhon Duran
Ollie Watkins
Moussa Diaby
Pau Torres
Bailey och Duran byttes in och stod för en bra insats både ur ett arbets-och kreativitetsmässigt perspektiv. Bailey är en spelare man kan bli frustrerad på då han har flera bolltapp-och förluster ”i sig” i sättet han spelar fotboll på. Detsamma gäller även Jhon Duran som upplevs lite ”valpig” i dessa sammanhang. Det vill säga att det finns mycket energi och vilja men kanske inte så mycket kontroll eller tekniska färdigheter. Duran hade många bra situationer i matchen, inte minst kvitteringsmålet. Även hemjobbet där han sprang ifatt en motståndare, glidtacklade och vann tillbaka bollen och Aston Villa kunde fortsätta sin jakt på kvittering. Det tyder på att Duran har en mentalitet som är nyttig för Aston Villa och han bidrog i hög utsträckning till att Aston Villa till slut kunde brotta ned Crystal Palace. Det ska och bör nämnas att Duran snuddade på en fyra i betyg, men jag tror att den unga anfallaren har ytterligare en nivå i sig kvalitetsmässigt.
Watkins och Diaby står som vanligt för många bra ageranden. Många löpningar som drar isär motståndarnas sätt att spela försvarsspel på samt att man kommer till många bra målchanser. Tyvärr så har inte Watkins hittat målet i ligan ännu, vilket naturligtvis kan upplevas frustrerande. Men det vore en lögn att påstå att den engelska anfallaren inte bidrar. Han är skicklig i uppspelsfasen som target samt att han var nära att bryta måltorkan när han tog vara på en sämre tillbakapassning från den danska mittbacken Andersen i Crystal Palace. Det tyder på att han är påkopplad och fortsätter att arbeta hårt för att bryta måltorkan så snart som möjligt. Betyget höjs en aning tack vare straffen som Watkins är högst delaktig i att fixa fram.
Pau Torres stod för ett par bra brytningar när Crystal Palace försökte att spela bollen förbi och bakom försvarslinjen. Baklängesmålet till trots så tycker jag ändå att spanjoren visar upp en god speluppfattning samt är involverad i hög grad vad gäller Villas spel med boll.
2:a
Matty Cash
Lucas Digne
Youri Tielemans
John McGinn
Villas ytterbackar må springa upp och ned mest hela tiden. Men hur effektiva var man, egentligen? Digne hade mängder av inlägg som inte resulterade i någonting. Även om han var med i uppspelsfasen och stod för framspelningen till Durans kvitteringsmål så hade fransmannen flera inlägg som inte hade någon adress och som med enkelhet kunde nickas bort eller skjutas undan av försvarare i Crystal Palace. Även om Cash inte hade särskilt många inlägg att skryta med så upplevde jag honom som avvaktande i spelet med boll. Han ska ha beröm för att han många gånger gör sig spelbar tack vare sin snabbhet längs högerkanten, men med bollen kändes det som att han tänkte en tanke ett par varv innan han agerade, vilket ofta resulterade i att det offensiva momentet ofta rann ut i sanden.
Tielemans blev inbytt i stället för Kamara, men var långsam i sin beslutsfattning och var en orsak till att Aston Villa förlorade bollinnehavet och det offensiva trycket ett par gånger. Med tanke på att han är värvad för att vara en bolltrygg och kreativ mittfältare så reagerade jag på antalet förlorade dueller. Nära på en underkänd insats, men han räddar upp det genom att frispela Watkins innan engelsmannen blev fälld i straffområdet.
Lagkaptenen John McGinn vet man vad man få av. En arbetsinsats som det sällan klagas på och ett driv i spelet med boll som ofta är beundransvärt. Tyvärr så upplevdes även han lite avvaktande och tveksam i spelet med boll. Några bolltapp och inte lika involverad i Aston Villas anfallsuppbyggnad som han vanligtvis brukar vara. Förväntningarna är höga på honom, därav det låga betyget.
1:a
Nicolo Zaniolo
Det kanske är ett hårt betyg, men med tanke på meritlistan samt hur uppsnackad den offensiva italienska landslagsmannen är så tycker jag att man borde ta mer plats och ett större ansvar i spelet med och utan boll mot en motståndare som Crystal Palace. Många gånger vägde han lätt gentemot Crystal Palaces hårda mittfält och försvar. Lite som Duran så tycker jag att han stundtals agerar lite ”valpigt”, således inget fel på viljan att bidra men det blir helt enkelt lite okontrollerat och slarvigt snarare än kreativt och effektivt. Förväntningarna på honom är höga och att bli utbytt i den 56:e minuten som offensiv mittfältare är tyvärr inget gott betyg.