2021+2021 tecken om EM 2020: Donnarumma avgjorde en EM-final som om det är något han gör på jobbet varje dag
2021-07-12 03:03:00 - Gustav Lundblad
2021-07-12 03:03:00 - Gustav Lundblad
2021-07-11 14:55:00 - Dagens Spel
2021-07-11 14:50:19 - Gustav Lundblad
2021-07-11 07:00:00 - Gustav Lundblad
2021-07-11 06:00:00 - Gustav Lundblad
2021-07-10 19:00:00 - Fredrik Wiberg
2021-07-08 01:39:00 - Gustav Lundblad
Tre år efter att Vladimir Putin och Mohammad Bin Salman skakade hand i VM-öppningsmatchen i Moskva ska fotbollen göra en sommar igen.
Ett EM ska börja, i en annan tid men förhoppningsvis med färre diktatorer på läktarna än 2018.
Min generation har aldrig varit utan mästerskapsfotboll så här länge. Fotbollen i verkligheten har vi fått glömma. På TV:n har det ekat tomt från läktarna.
Men ikväll sägs det att det till och med ska finnas publik på plats. 12000 personer på Olympiastadion i Rom.
Det känns surrealistiskt. Allting.
Vad ska man förvänta sig? Efter defensivfotbollens triumf i Frankrike 2016 tror väl de flesta på ett nytt 24 lags-gruppspel med mycket kryss, lågt risktagande och många med planen att gå vidare som en av de bästa treorna.
Så blir det kanske, men jag tänker att publikens återkomst lika gärna kan göra det här till en turnering där nerverna är mer utanpå än vanligt, med konstigare resultat än vad de var i ligafotbollen efter coronaomstarten förra sommaren.
Eller så lämnar en tredjedel av lagen WO på grund av virusutbrott.
En sak verkar i alla fall många vara överens om: Frankrike är för bra och vinner. Klart och betalt.
Ja åtminstone fram till torsdagen då rapporter kom om att Kylian Mbappé och Olivier Giroud inte drog jämnt. Med Karim Benzema tillbaka i laget var det lätt att börja tänka på det knappa decennium av ständiga franska mästerskapskonflikter som vi vande oss vid innan Didier Deschamps styrde upp det hela.
Antagligen har vi glömt den här schismen om några veckor, men det var uppfriskande att hitta någon kontrovers som inte handlade om politik eller virus.
Kanske sänks Sverige av det sistnämnda.
Tänk att man förr var rädd för enstaka skador på nyckelspelare. Eller för förluster: Efter straffdramat i Faro för 17 år sedan har Sverige förlorat sex av nio EM-matcher.
Nu är man rädd för att laget ska tvingas dra sig ur på grund av virusutbrott.
Man hoppas att det inte blir så.
Man hoppas att den här månaden ska få saker och ting att kännas som de brukade göra.